PRESTIGIUL
Traducerea și adaptarea : adio67 & veverița_bc
Priviți cu atenție ?
Fiecare truc de magie constă în trei părți, sau acte.
Prima parte e numită "asigurarea".
Magicianul vă arată ceva obișnuit.
Un pachet de cărți, o pasăre sau un om.
Vă arată acest obiect.
Vă poate cere să-l inspectați,
să-l vedeți că e real,
nemodificat, normal.
Însă, desigur, probabil că nu este.
Unde crezi că te duci ?
Fac parte din act, prostule.
Al doilea act se numește "transformarea".
Magicianul ia acel lucru normal
și îl pune să facă ceva ieșit din comun.
Acum veți căuta secretul, însă nu-l veți găsi,
fiindcă, desigur, nu căutați cu adevărat.
Nu doriți să știți de fapt.
Vă doriți să fiți... păcăliți.
Dar încă nu trebuie să aplaudați,
fiindcă o simplă dispariție nu-i suficientă.
Trebuie adus înapoi.
De aceea orice truc de magie are și un al treilea act.
Partea cea mai grea.
Partea ce o numim...
... "prestigiul".
Prestigiul ? Și Robert Angier, Marele Danton, angajatorul tău,
a trecut la actul final al trucului în seara aceea ?
- Nu, domnule, ceva a mers prost. - Ce-a mers prost ?
Am văzut cum cineva se strecoară sub scenă.
L-am urmărit.
Era Borden, și-l privea pe domnul Angier înecându-se.
Vă rog să descrieți juriului cu ce vă ocupați, domnule Cutter.
Sunt un inginer, proiectez iluzii
și construiesc aparatura necesară înfăptuirii lor.
Așadar, domnule Cutter, acest bazin cu apă de sub scenă
făcea parte din iluzia domnului Angier ?
Nu. Bazinul fusese adus pentru primul truc
și a fost scos de pe scenă.
Probabil Borden l-a plasat sub trapă la finalul trucului.
Cât de mare era bazinul ?
Era un bazin normal pentru trucuri de dezlegat sub apă,
de 1.500 sau 2.000 de litri.
Cum credeți că a putut muta bazinul sub trapă
fără ca nimeni să nu observe ceva ?
El e magician, întrebați-l pe el.
Întreb din nou,
acest om poate explica iluzia domnului Angier.
Omul Teleportat e una din cele mai râvnite iluzii
din această branșă.
Am dreptul să o pot vinde.
Dacă dezvălui metoda aici, trucul devine fără valoare.
De unde știm noi că bazinul nu era pur și simplu
o parte a trucului care a funcționat prost ?
Domnule Cutter, vă înțeleg impasul,
însă viața lui Alfred Borden atârnă în balanță.
Dacă ați fi gata să îmi dezvăluiți detaliile în particular,
aș putea să iau în considerare relevanța lor pentru caz.
E un compromis acceptabil ?
O să vă rog să vă goliți buzunarele.
Nu-i ideea mea, directorul l-a văzut anul trecut la Manchester,
unde s-a volatilizat în văzduh.
E convins că va încerca să evadeze.
I-am spus că Borden va dispărea
doar dacă îl las împreună cu ceilalți deținuți.
Verificați încuietorile...
... de două ori.
Numele meu e Owens.
Sunt avocat.
Îl reprezint pe lordul Caldlow, magician amator și...
Cât ?
- Ar fi interesat... - Cât îmi oferă pentru trucuri ?
5.000 de lire.
Discută cu Fallon, inginerul meu. Banii sunt pentru el.
Am discutat. S-a oferit să mi le vândă.
Toate, cu excepția celui mai valoros, Omul Teleportat.
Nu mi-aș ierta-o niciodată dacă mi-aș vinde cel mai valoros truc.
Nici pentru fiica dumitale ?
Dacă veți fi condamnat, cineva trebuie să aibă grijă de fiica dumitale.
Fallon va avea grijă de ea.
Perfect, Fallon.
Un om cu un trecut la fel de obscur ca al dumitale.
Tribunalul a specificat că va fi scoasă de sub tutela sa, va fi orfană.
Știu că nu ești un străin pentru azilul săracilor.
E mai bine ca aici ?
Vă ofer o cale demnă de a rezolva lucrurile.
Îi ofer fiicei dumitale un viitor.
Sub tutela lordului Caldlow, nu va duce lipsă de nimic...
... niciodată.
Mai gândește-te.
Lordul Caldlow ar dori să păstrați asta,
ca semn de bună credință. Ar fi de interes pentru dumneata.
Jurnalul lui Robert Angier, inclusiv perioada din Colorado
când v-a învățat trucul.
- Nu l-a învățat niciodată. - Serios ?
La întoarcere, a montat o versiune a Omului Teleportat
despre care ziarele au scris că e mai bună ca originalul.
Dacă vreți secretele lui Angier,
dezgropați-l și întrebați-l personal.
Eu vreau secretele dumitale, domnule Borden.
Gândește-te la fata dumitale.
Un cifru,
o enigmă...
... o căutare,
o căutare a răspunsurilor.
Deși Colorado reprezintă finalul călătoriei mele,
va dura și mai mult să dezleg
restul secretelor lui Borden.
Cifrul din agenda sa
e dezlegat de un singur cuvânt,
dar tot îmi vor trebui luni pentru a-i descifra scrisul.
Și să-i cunosc mintea.
Însă patima mea este pe măsura acestei sarcini.
Domnule Angier, bun venit în Colorado Springs.
- Întreg orașul e electrificat. - Da, domnule.
Ce să zic...
... o primire adevărată.
Sunteți primul nostru oaspete al sezonului, domnule Angier.
Telegrama dumneavoastră nu spunea câtă vreme veți rămâne la noi.
Cât va fi nevoie.
Mâine voi avea nevoie de un ghid care să mă ducă pe munte.
Vârful e închis, domnule.
Pentru experimente științifice.
Da, știu.
De aceea mă aflu aici.
Mă tem că mai departe va trebui să mergeți pe jos.
Sunt uimit câți ziariști ca tine
nu știu să citească avertismentul meu.
Nu-i primirea ce o așteptam.
Te cunosc.
Ești Marele Danton.
Ți-am văzut spectacolul la Londra.
De șapte ori ai ghicit obiectele
pe care publicul le avea în buzunare.
Eu sunt Alley. Îmi pare rău pentru gard, oamenii își tot bagă nasul în munca noastră.
- Am venit să-l văd pe Tesla. - De ce ?
A realizat o mașinărie pentru un coleg de-al meu acum ceva vreme.
- Îmi poți stabili o întâlnire cu el ? - Mă tem că e imposibil.
Am adus o grămadă de bani.
Îmi pare rău, domnule Angier.
Nu vă pot ajuta.
Voi sta la hotel, pe termen nedeterminat.
Ia spune, ce țin în mână ?
Ceasul.
În jurnalul lui Borden, 3 aprilie 1897,
e descris un spectacol de la Teatrul Orpheum.
Era la doar câteva zile după ce ne-am cunoscut.
Eram doi tinerei aflați la începutul carierei,
doi tineri devotați iluziilor,
doi tineri care n-aveau intenția să facă rău nimănui.
Care dintre bravii bărbați de față
doresc s-o lege pe această minunată fată ?
Eu !
Îi legați încheieturile,
îi prindeți picioarele...
... în jurul gleznelor.
Domnii sunt cumva marinari ?
- Nu. - Nu.
Sunt convins că puteți realiza un nod solid.
E delăsător, previzibil, e plictisitor.
Milton a simțit gustul succesului,
iar acum e speriat. Nu mai vrea să-și asume riscuri.
Încearcă bunăvoința publicului cu trucuri obosite de mâna a doua...
Sunt de succes, te rog.
Să ofere ceva nou. Nu vrea să încerce nici măcar prinderea glonțului.
Prinderea glonțului e sinucidere.
Trebuie doar ca un voluntar mai deștept să bage un nasture pe țeavă.
- Folosește un voluntar aranjat. - Nu poți face asta la toate trucurile.
Nu mai rămân locuri pentru plătitori.
Bine, fără prinderi de gloanțe, însă un magician adevărat
încearcă și ceva nou,
despre care celorlalți magicieni nici nu le dă prin cap.
Iar apoi poți să le vinzi contra unor sume considerabile.
Presupun că dumneata ai un asemenea truc, domnule Borden ?
- Cu siguranță. - Ai dori să mi-l vinzi ?
Nu... Nimeni altcineva nu-mi poate face trucurile.
- Orice truc poate fi copiat. - Greșit.
Dacă domnul Borden și-a inventat capodopera,
atunci e pregătit să o facă.
Milton e un artist, dar Borden are dreptate,
nu se va murdări pe mâini.
Dacă vrei să afli ce înseamnă adevărata magie,
du-te la Tenley. E acolo un chinez care știe meserie.
- Chung Ling Soo. - Nu îmi permit asta.
Îl cunosc pe tipul de la intrare.
Mergeți amândoi și vedeți spectacolul și acela dintre voi care își dă seama
cum funcționează schema cu acvariul va primi premiul cel mare.
- Adică ? - Zece minute pe scenă...
cu bătrânul meu amic, domnul Ackerman.
- Serios ? - Cine-i Ackerman ?
Cel mai tare agent de teatru din Londra.
- Am văzut că iar ai slăbit nodul. - Mi-am răsucit încheieturile.
În unele seri nu prea reușești, nu ?
Dacă nodul scapă și Julia e pe scripete,
își va rupe piciorul.
E un nod greșit.
Cum am mai spus, dublul Langford va ține mai strâns.
Dublul Langford nu e un nod pentru apă. E prea periculos.
Dacă frânghia se udă, nu mai poate scăpa.
- Pot scăpa de un Langford sub apă. - Putem exersa.
- Borden, a spus nu. - Te pricepi la noduri mai bine ca mine ?
Ascultați, gata cu greșelile.
Asta vrei, să preiei tu ?
- Mai bine pleci. - Nici nu gândeam altfel.
Cutter, de unde e tipul ?
Tu de unde ești ? Schimba decoruri pentru Virgil la sală.
- Nu ți-e teamă că-ți fură trucurile ? - Nu se ocupă cu așa ceva.
- De unde știi ? - Fiindcă l-am angajat
să aflu cum își aranjează Virgil trucurile.
- N-am încredere în el. - E magician înnăscut.
Sigur că nu te poți încrede în el.
Eu cred că e de treabă.
- Tu așa crezi despre toți. - Chiar și tu.
Și vedeți cum vă purtați. Dacă îi mai săruți mult piciorul,
la fel vor face și flăcăii de pe rândurile trei și patru !
Te înșeli, n-are cum...
- Uită-te la el. - Ăsta e trucul.
Asta e adevărata reprezentație. Chiar aici.
De-asta nimeni nu-i află metoda.
E total devotat artei sale.
Mult sacrificiu de sine.
Știi...
E singura cale de scăpare...
din asta, înțelegi ?
Abia îl pot ridica și nici măcar nu-i plin cu apă.
Sau pești, privește.
Ia stai o clipă...
Probabil e mai tare ca un taur.
De ani de zile se preface infirm.
De fiecare dată când iese în public. E de neînchipuit.
Borden l-a văzut o dată, dar eu nu mi-am putut da seama.
Să-ți trăiești întreaga viață pretinzând că ești altcineva...
Și tu te prefaci că ești altcineva.
Schimbarea numelui nu se compară cu asta.
Era vorba de cine ești și de unde ești.
Am promis familiei că n-o voi face de râs cu activitatea mea din teatru.
M-am gândit la un nume pentru tine.
Marele Danton.
Îți place ? Dar e sofisticat...
E franțuzesc.
Borden scrie ca și cum doar el ar înțelege adevărata natură a magiei.
Dar ce știe el despre sacrificiul de sine ?
Prostule...
- L-a omorât ! - E în regulă.
- L-a omorât. - Nu l-a omorât.
Uite, acum îl va aduce înapoi.
- Nu, l-a omorât. - Nu e așa.
Uite, vezi ? E în regulă.
- Privește-l. - Dar unde-i frățiorul lui ?
E deștept puștiul tău.
E nepoțelul meu.
Tu ești norocosul azi.
Privești cu atenție ?
Privește mai atent.
Să nu-l arăți nimănui niciodată.
Te vor implora toți să le spui secretul,
însă după ce l-ai dezvăluit, nu vei mai reprezenta nimic în ochii lor.
Înțelegi ? Nimic.
Secretul nu impresionează pe nimeni.
Trucul folosit înseamnă totul.
Mulțumesc pentru prânz, domnule Borden.
Cu plăcere.
Mă numesc Alfred.
Alfred.
Mi-ar prinde bine un ceai...
Obiceiurile nu permit...
Crezi că asta mă poate împiedica să intru ?
Așa cred.
Ne mai vedem ?
Cu lapte și zahăr ?
Ce-i acolo ?
Mașinăria lui Angier.
Dumneata ai construit asta, domnule Cutter ?
Nu, domnule. Asta n-a fost construită de un magician.
A fost construită de un vrăjitor.
Un om care poate face ceea ce magicienii doar pretind că fac.
Spuneți-mi, domnule judecător, ce se va întâmpla cu asta după proces ?
Va fi vândută lordului Caldlow,
un colecționar avid, foarte interesat de caz.
Nu-l lăsați să ia asta.
- De ce nu ? - E prea periculoasă.
Sunt sigur că sub acele clopote și sirene
are un simplu truc dezamăgitor.
Cel mai dezamăgitor dintre toate.
Nu există niciun truc.
E real.
Acesta e bazinul în care s-a înecat Angier ?
Da.
Acesta este...
... ajunge mâna protagonistului
pentru a acționa zăvorul aparent.
Un dispozitiv de magie standard pentru evadări ?
Da, cu o diferență foarte importantă.
Acesta nu e un zăvor aparent.
A fost schimbat cu unul adevărat.
Ce mod de a ucide pe cineva.
Sunt magicieni, domnule judecător.
Oameni ai scenei, care trăiesc pentru a înfățișa adevăruri brutale,
pentru a uimi, a șoca...
Chiar și fără public ?
A existat un public.
Vedeți, acest bazin cu apă
era de mare importanță pentru acești doi oameni.
Avea o adâncă semnificație.
Care dintre bravii bărbați de față dorește s-o lege pe această fată ?
Îi legați încheieturile
și îi strângeți picioarele la glezne.
- Domnii sunt cumva marinari ? - Nu.
Sunt convins că amândoi puteți face un nod zdravăn.
Robert !
Nu, nu.
Julia. Julia !
Am cunoscut odată un bătrân marinar.
Mi-au spus că a căzut peste bord,
înfășurat în vele.
L-au scos afară,
dar abia după cinci minute a tușit.
A spus că era ca și cum...
... s-ar fi dus acasă.
Ce dorești, Borden ?
Îmi pare rău pentru pierderea ta, Angier.
Ce nod ai legat ?
Asta mă întreb și eu.
- Și ? - Și...
Îmi pare rău, nu știu.
Nu știi ?
Îmi pare rău.
Nu știi ?
Nu știi ?!
- Alfred ? - Vești bune, avem primul contract.
Nu cred că am avut plăcerea.
- Domnul Fallon e inginerul meu. - De unde ați luat... ?
- A trebuit să împrumut și... nu întrebați. - Domnul Fallon e foarte întreprinzător...
Așadar...
- Nu ne permitem să-l plătim. - Banii vin odată cu publicul.
Și până atunci ? Ce câștig eu abia ne ajung.
Nu-ți face griji, lui o să-i dau jumătate din mâncarea mea.
Va trebui să faci asta cu altcineva.
Ești...
Sunt însărcinată.
Dumnezeule.
Trebuia să-i fi spus lui Fallon. E grozav, avem un copil.
Vino aici.
Alfred, ce-i asta ?
E un truc pe care să-l fac la sfârșitul actului cu Ackerman.
E capodopera, marele truc ?
Nu, lumea încă nu-i pregătită pentru el.
E doar un spectaculos truc de prindere a glonțului.
- Prinderea glonțului. - Da, însă e sigur.
Îți promit... Privește.
- Împușcă-mă. - Să te împușc ?
Hai, împușcă-mă.
- Chiar aici. - Nu pot.
Nu, nu aici. Împușcă-mă aici...
Cum a fost ?
Foarte bine. Spune-mi cum faci.
Nu pot face asta.
- Atunci nu poți să-l faci. - Nu pot să-l fac ?
Îmi pare rău, dar nu pot crește singură un copil..
Să nu spui nimănui că ți-am zis.
- Bine. - Praful de pușcă.
Câlții.
Apoi glonțul.
Îndesăm...
Ține mâna.
Glonțul nu-i nici măcar în țeavă atunci când se aprinde pulberea.
Odată ce mi-ai spus-o, e foarte evidentă.
Adică, să știi...
tot e periculos.
- Oamenii pot muri făcând asta. - Cum ?
Poți avea parte de un deștept care bagă un nasture sau un penny,
sau, Doamne ferește, să bage un glonț.
Stai liniștită,
nu voi permite să se întâmple nimic.
Totul va fi în regulă, fiindcă...
... te iubesc foarte mult.
- Mai spune o dată. - Te iubesc.
- Azi nu. - Cum ?
În anumite zile nu e adevărat, iar azi nu ești sincer.
Poate că azi iubești magia mai mult ca pe mine.
Îmi place că pot sesiza diferența.
Face ca zilele în care spui adevărul
să însemne ceva.
Bine.
Inele metalice, doamnelor și domnilor.
Dacă sunt pe-aici doamne și domni.
- Metal solid. - Am mai văzut asta.
Cine a aruncat asta ?
De asta ați venit, nu-i așa ?
Deci...
... cine se oferă voluntar ?
- Eu ! - Eu !
Eu.
Vă simțiți în stare de asta, domnule ?
Da.
Ce nod ai legat, Borden ?
Nu știu.
A venit să ceară un răspuns și i-am spus adevărul.
M-am luptat cu mine însumi în noaptea aceea,
jumătate din mine jurând că a fost nod lunecător,
și jumătatea cealaltă că am legat un dublu Langford.
Nu voi ști niciodată sigur.
Cum să nu știe !
Cum să nu știe ?
Trebuie să știe ce-a făcut.
Trebuie.
Sarah, mă doare rău.
Nu înțeleg cum poate să sângereze iar.
E la fel ca în ziua când s-a întâmplat.
- Trebuie să rechemăm doctorul. - Nu ne putem permite.
- Ai trezit-o. - Grozav.
Îmi pare rău, trebuie să se vindece ca să pot lucra iarăși.
Dă-ți seama, ce trucuri poți face cu o asemenea rană ?
Pot să trag vagoane, pot face trucuri de culise.
Pot face asta și pot face trucul de care ți-am spus.
Cel pentru care mă vor ține minte.
Haide.
Nu credeam că voi găsi vreodată un răspuns în fundul unei halbe.
Asta nu te-a oprit să-l cauți.
Am auzit de un contract. Un teatru drăguț...
- Un magician tânăr. - Cine ?
- Tu. - Eu ? Contract ? De ce ?
Vreau să continui să lucrez.
Cine îl va mai angaja pe inginerul care a ucis-o pe Julia McCullough
în fața mulțimii de la Orpheum ?
Cineva care știe că n-a fost vina ta.
Cineva care-l cunoaște pe Alfred Borden și repertoriul său de noduri exotice.
Am auzit că a avut ghinion în prinderea unui glonț la sud de Tamisa.
Acela e un truc periculos.
Va trebui să mătuim geamurile ferestrelor.
Va deruta publicul, dar va fi de ajuns.
- Să căutăm o asistentă. - Am făcut niște aranjamente.
Te-ai hotărât asupra unui nume ?
Da...
Marele Danton.
Nu-i cam demodat ?
Nu, e sofisticat.
Colivia nu poate fi punctul culminant. O cunoaște toată lumea.
- Nu așa. - Nu vreau să ucid turturele.
Atunci nu te urca pe scenă.
Ești magician, nu vrăjitor.
Trebuie să-ți murdărești mâinile dacă vrei să realizezi imposibilul.
Aici, domnișoară Wenscombe.
N-are rost să discuți cu domnul Angier dacă nu corespunzi. În dreapta.
- Și ce-i așa de greu în asta ? - Nimic.
Vei coborî... aici jos.
- Iar asta va fi ascunsă, nu ? - Desigur.
- Strânge-o bine aici. - Da.
Gata.
Asta se leagă aici ?
- Se leagă în spate. - Bine.
Respiră cât mai puțin.
Acum, vezi ?
- Asta e. - Bine.
Nu-i experimentată,
dar știe cum să se prezinte.
O asistentă drăguță e cea mai bună formă de distragere a atenției.
Mulțumesc. Doamnelor și domnilor, pentru trucul meu final de magie,
am nevoie să mă asiste doi voluntari.
Domnule Merrit, îmi faceți onoarea ?
Da.
- Dedesubt ? - Da, dedesubt.
Vine în jurul piciorului.
- Ai grijă. - E în regulă.
- Voluntarii își pun o mână aici... - Da ?
Și o altă mână aici.
Puneți-vă mâinile pe laturile coliviei, vă rog.
Mulțumesc, Olivia.
Ai face bine să nu rănești acest animal, domnule Angier.
- Desigur. - Gata ?
- Unu... - Doi...
Trei.
E minunat, Cutter.
Foarte drăguț.
Iar partea cea mai bună este...
Parcă spuneai că trebuie să-mi murdăresc mâinile.
Într-o bună zi, poate o s-o faci.
Trebuia să știu dacă poți.
Foarte drăguț, într-adevăr.
N-am avut ocazia să vă felicit pentru frumosul dumneavoastră teatru.
Ar fi și mai frumos dacă ar fi plin.
Fiți fără grijă.
Toți spuneți așa, de ce să-mi fac griji ?
Dacă nu-i aduc trucurile dumitale îi aduc ale altora.
Poate cineva care să prindă un glonț sau să scape din bazine cu apă ?
Trucuri ieftine, domnule Merrit.
Oameni care speră la un accident, dar nu vor avea parte de el.
Ce-ar însemna asta pentru afacerea dumitale ?
Ai o săptămână, John.
Mulțumesc, domnule Merrit.
Mulțumesc.
Domnul din al treilea rând...
Ridicați-vă și arătați-ne batista.
Asta nu-i a mea.
Ar fi bine s-o returnați doamnei din rândul doi.
Cred că a dumitale e la ea.
Îmi pare rău, fac multe greșeli, sunt neliniștită.
Publicul nu pare să reacționeze.
Au mai văzut ei multe trucuri,
dar nu și pe acesta.
Acoper-o.
Îți țin pumnii
și mă duc să pregătesc șampania.
- Pe acesta l-ați mai văzut ? - Le-am văzut pe toate !
Atunci să-l fac puțin mai greu, ce ziceți ?
Doi voluntari, vă rog. O doamnă și un domn...
care să țină această colivie cu mine.
Voi da această reprezentație într-o manieră
nemaivăzută nicăieri de public niciunde în lume.
Doamnă, puneți o mână în spatele coliviei,
o mână în față...
Domnule, o mână pe fundul coliviei
și cealaltă mână deasupra.
- Trebuia să-l fi zărit din vreme. - Ai avut multe pe cap.
- Presupun că n-o mai putem face. - Nu.
- Și punctul culminant al spectacolului ? - Spectacol ?
- N-ai niciun spectacol. - Avem un contract de o săptămână.
Pentru a face magie, nu omorât păsări și rupt degetele clienților.
Valea și tot ce-i aici dispare mâine dimineață.
- Domnule Merrit... - S-a terminat, John.
Am angajat un comediant și știi bine că-i urăsc.
Mai sunt multe teatre bune.
Dacă venim cu un truc nou...
- Schimbăm numele... - Numele rămâne.
Atunci trucul cel nou va trebui să fie irezistibil.
Mai am să încerc poate câteva procedee...
și apoi ne trebuie o altă abordare a spectacolului.
Iar dacă ai nevoie de inspirație,
e o expoziție tehnică la sala Albert săptămâna asta.
Ingineri, oameni de știință...
Lucrurile astea captează imaginația publicului.
Pot să stau aici ?
Tesla mă trimite aici jos când e furtună.
O scuză perfectă să beau ceva cu Marele Danton.
Două...
Frumos, nu-i așa ? Îmi lipsește New York-ul.
- De ce-ai venit aici ? - Aici locuiește fulgerul.
Și cam atât.
Munca noastră e secretă.
Ăsta e un cifru ?
O transpunere rotativă care se schimbă cu fiecare zi.
E simplă, dar e laborioasă ca timp, chiar și cu cele cinci litere ale cheii.
Care este ?
Noi magicienii ne încredem doar între noi.
Te încrezi cu cineva căruia i-ai furat jurnalul ?
Poate că l-am cumpărat.
Si speri să afli de-acolo un mare secret ?
L-am găsit deja.
De aceea mă aflu aici.
Tesla a construit una pentru un alt magician.
De ce-ai dori același lucru ?
Spune-i rivalitate profesională.
Domnul Tesla a construit mașini ciudate pentru oameni ciudați.
- Dar nu va vorbi de asta niciodată. - Înțeleg ce înseamnă discreția.
Vreau doar mașinăria.
Termină-ți băutura.
Vreau să-ți arăt ceva.
Cred că vei avea o mare apreciere pentru munca noastră.
- Am crezut că era un secret. - Ești magician.
Cine-o să te creadă ?
Nu mai e mult.
Echipamentele noastre necesită o cantitate mare de curent.
Tesla a electrificat întreg orașul
în schimbul folosirii generatoarelor.
Ne efectuăm testele când orașul e adormit.
Domnul Tesla nu vrea să înspăimânte pe nimeni.
Unde sunt firele ?
Exact.
Unde-i generatorul ?
L-ai văzut săptămâna trecută.
- Probabil e la zece mile de aici. - La 15.
Și trebuie să trec pe la toate până să mă culc.
Te anunț peste câteva zile, domnule Angier.
Magie... Adevărata magie.
În premieră, doar aici la London Royal Albert Hall,
unul dintre miracolele epocii.
O minune a tehnologiei. N-ați văzut așa ceva toată viața.
N-o să vă vină să vă credeți ochilor.
Miracolul lui Nikola Tesla, doamnelor și domnilor.
Energie liberă... Doriți să cunoașteți viitorul ?
Omul ce vă vorbește acum va schimba lumea.
Veniți, sunt locuri destule, nu trebuie să așteptați.
Doamnelor și domnilor,
s-au ridicat obiecții...
Ei ar trebui ridicați. Dumitale ți se par sigure ?
Fac parte din campania de denigrare a lui Thomas Edison
împotriva superiorului curent alternativ al domnului Tesla.
Îl rugăm pe domnul Tesla să se răzgândească...
Și nu o va face !
Dar mi s-a spus că refuză să apară cu asemenea restricții.
Chestia asta va sări în aer !
Doamnelor și domnilor, vă rog !
Bună.
Bună, Jess.
Ți-a plăcut că ai stat azi cu mami ?
Sarah.
- Te iubesc. - Vezi, azi e adevărat.
- Da. - Bună.
Am văzut fericirea.
Fericirea care trebuia să fie a mea.
Însă m-am înșelat.
Jurnalul său arată că n-a avut viața ce-o invidiam.
Viața de familie de care se agăța o clipă
o respingea în clipa următoare, râvnind libertatea.
Mintea lui... era una divizată.
Sufletul său n-are astâmpăr.
Soția și copilul lui, chinuiți
chinuiți de natura sa contradictorie.
Și ce nume îi vei pune ?
Nu știu.
Toată lumea are nevoie de un nume, care este al ei ?
Poate Sarah.
E un nume minunat.
Spune ce vrei să faci în restul zilei.
Bine, vorbește tu cu ea.
Vor să o ia ?
La azilul săracilor ?
Vorbește mai departe.
Spune-i lui Owens că m-am răzgândit. Ia-l.
Haide, ia-l.
E mai bine așa.
Ia să văd.
Voi afla toate secretele profesorului.
Asta numai dacă te învăț să citești.
Sunt doar trucuri prostești, nu ?
Nu prea te-au ajutat să scapi de aici, nu ?
Sau nu știi a descuia încuietori adevărate, profesore ?
Poate doar îmi omor timpul...
Poate că într-o zi...
... voi deschide palma, îți voi atrage atenția,
voi întreba dacă privești cu atenție...
poate spun vreo două cuvinte magice...
și am dispărut.
Cum de-ai ajuns așa faimos ?
Magie.
Borden, treci înapoi aici !
Mulțumesc.
Gura !
Unde-i afurisita de cheie ?!
8 februarie 1899.
Astăzi, în sfârșit, am izbutit.
Tesla a fost de acord să mă vadă.
Locul e foarte sigur.
Așadar, el e Marele Danton.
Domnul Alley m-a asaltat întruna cu cerința dumitale.
Întinde și cealaltă mână.
- Ce anume conduce electricitatea ? - Corpurile noastre, domnule Angier.
Foarte capabile să conducă și să producă energie.
Ați mâncat, domnule Angier ?
Am nevoie de imposibil.
Vă este familiară propoziția "Dorința întrece putința" ?
E o minciună.
Putința nu întrece curajul.
Societatea nu tolerează două schimbări succesive.
Când am vrut să schimb întâia oară lumea,
am fost aclamat ca un vizionar.
A doua oară...
... am fost rugat politicos să mă retrag.
Așadar, iată-mă retras aici.
Nimic nu-i imposibil, domnule Angier. Ce vrei dumneata e doar scump.
De-ar fi să-ți construiesc mașinăria,
o vei prezenta ca pe o simplă iluzie ?
Dacă oamenii ar crede în lucrurile făcute de mine pe scenă,
n-ar mai aplauda, ar țipa.
Cum ar fi să tai o femeie în două ?
V-ați gândit cât ar costa ?
Prețul nu-i o problemă.
Poate că nu este, dar v-ați gândit la el ?
Nu cred că înțeleg.
Mergeți acasă, uitați de asta.
Pot recunoaște o obsesie.
- Nu aduce nimic bun. - Ale dumitale nu au adus nimic ?
La început, dar le-am urmat prea mult.
Sunt sclavul lor.
Iar într-o zi mă vor distruge.
Dacă știți ce-i o obsesie, atunci știți că nu mă voi opri.
Atunci, fie.
O veți construi ?
Am început deja construcția ei, domnule Angier.
Sper că vă place aerul munților. O să dureze ceva.
Credeam că ai plecat.
Nu prea am unde merge.
Ai dormit aici ?
Cutter zicea că e în regulă până la următorul contract. Ce faci ?
Cercetări.
O parte a muncii unui magician este...
să-și spioneze concurența, să vadă ce iluzii...
Vrei să-i faci ceva acelui om, nu ?
Cutter speră să se potolească tot.
Zice că dacă Borden crede că amândoi sunteți chit...
Să fim chit ?
Soția mea pentru câteva degete de-ale lui ?
Acum are o familie și dă iar reprezentații.
Borden își trăiește viața exact cum a vrut,
de parcă nimic nu s-a întâmplat și uită-te la mine.
Sunt singur și nici un teatru nu vrea să știe de mine.
De noi.
Îți va trebui o deghizare mai bună.
Am nevoie de un voluntar.
Ce s-a întâmplat ?
I-ai făcut rău ?
Ce s-a întâmplat, Robert ?
Dumneata, domnule. E o bilă de cauciuc, da ?
Mulțumesc.
E doar o bilă de cauciuc ? Nu.
Nu-i una obișnuită.
E magică.
Avea un truc nou.
Era bun ?
Era cel mai bun truc de magie pe care l-am văzut.
Au aplaudat când ai văzut ?
A fost prea bun, prea simplu. Publicul abia apucase să vadă.
- E un magician prost. - E un magician grozav.
Ca artist e prost. Nu se îmbracă bine, nu prezintă...
Cum o face ?
- Folosește o dublură. - Nu, e prea simplu.
E o iluzie complexă.
Spui asta fiindcă nu știi metoda.
Iese o dublură. E singura cale.
Am văzut-o de trei ori. La final e același om.
- Ba nu este. - Același om iese din cabinet.
E același om.
Purta mănuși ca să-și ascundă degetele vătămate,
dar daca vezi de aproape, îți dai seama.
El nu știe cum să-și prezinte marfa, dar eu știu.
Da, o putem folosi ca punct culminant în spectacolul nostru.
Da.
Omul mi-a furat viața, eu o să-i fur trucul.
Va trebui să găsim o persoană care să-ți semene.
- Nu folosește o dublură. - Nu știu cum procedează Borden.
Ori aștepți să se retragă și îi cumperi secretul,
ori asculți cum o fac eu.
Iar singurul mod pe care-l știu
e să-ți găsim o dublură ca lumea.
Bine.
Privește-mă bine și să mergem să mă găsești.
Privește.
Ce-i asta ?
- E pentru tine. - Pentru ce este ?
Vino.
Tu...
- Te-am rugat săptămâna trecută... - Eram în dispoziție proastă.
- Dar niciodată... - Sarah...
Va trebui să mă răzgândesc ?
Spectacolul ia avânt. Vom merge la un teatru mai mare...
Nu-i vine să cred... Mulțumesc, e tare frumoasă...
- Gerry ? - Draga mea, cum arăți...
Domnule Cutter, domnule Angier, vi-l prezint pe Gerald Root.
Mă bucur să vă cunosc, domnilor.
Vreți să vă spun o glumă ?
Este că e bună ?
Trebuie să mă ușurez.
- Și-a pierdut mințile. - Sigur că da, e un actor șomer.
E perfect. Mai trebuie ajutat,
dar când termin cu el, poate să-ți fie frate.
Nu vreau să-mi fie frate, vreau să fie un alt eu.
Lasă-mi o lună.
Așadar, deschizi ușa...
... și...
Haide.
Nu găseai una mai moale ?
Nu e pentru dormit pe ea...
Așadar, când tu vei coborî pe aici...
- Root urcă pe acolo ? - Da.
O să fie uimitor.
Așa și trebuie. Trucul lui Borden a fost remarcat.
Sala era înțesată azi.
Ai fost să-l vezi iarăși.
Sunteți gata să vă cunoașteți, domnule Angier ?
Poate ar fi mai bine să umblu mereu beat mort
și nimeni nu va face deosebirea.
Aveți puțină încredere, domnule.
Ne faceți onoarea unei reprezentații, domnule Root ?
Și tu ai bea dacă ai cunoaște lumea pe jumătate cât mine.
Credeai că ești unic ?
Am fost Cezar, l-am jucat pe Faust.
Cât de greu poate fi să-l joc pe Marele Danton ?
Acum poți reveni la propriul personaj, domnule Root.
Momentan prefer să-l joc pe el.
E mai... amuzant.
"Stăpâne,
nu am renunțat la niciun prizonier."
- Arăți minunat. - Mulțumesc.
Root trebuie să stea ascuns. Dacă îl vede cineva, jocul s-a terminat.
Nu știu cum procedezi tu. Și nu sunt sigur că vreau să știu.
Te-ai gândit cum să numim trucul ?
Nu are sens să ne rușinăm.
Borden își numește numărul drept Omul Teleportat.
Doamnelor și domnilor,
multe din cele ce ați văzut ar putea fi numite
iluzii sau fleacuri distractive.
Vai...
... nu pot considera această următoare ispravă drept iluzie.
Priviți cu atenție.
Nu veți vedea nicio scamatorie,
căci nu este implicată niciuna.
Pur și simplu o tehnică bine cunoscută anumitor persoane din Orient
și anumitor oameni evlavioși din Himalaya.
Firește, mulți dintre voi s-ar putea să cunoască această tehnică,
dar pentru cei care nu o cunosc, nu vă alarmați.
Ceea ce sunteți pe cale să vedeți e sigur.
În cinstea realizării noastre.
Administratorul spune că n-a mai văzut niciodată o asemenea reacție.